Вътьо Раковски
Китара

chitanka.info

Видях те на брега. Отдавна е било.

Бе лято. Като извивки на китара бяха

извивките на твойто тяло… Време зло,

защо погазваш всичко? Бързо отшумяха

онези дни. Разпери сводът своето крило

и отлетя видението твое. С него отлетяха

и лятото, китарата, вълните, слънчевата стряха

на морското небе. И завъртя ни друго колело.

Остана в паметта ми като бисер в мида. Плахо

дохождаш нощем във съня ми.

Полазва пот по моето чело.

Нима годините, които тичаха след нас, преодоляха

забравата? Събличам те върху брега на моя сън

(как просто е било!)

и свиря на китарата на твойто тяло

(вълните ли плющяха?)

една мелодия, която си измислям оттогава

(упорито, зло).

(Дърветата над мен звезди от свода син беряха.)

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.